Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum (latin for Søkort og beskrivelse af nordiske lande),[1] normalt forkortet til Carta marina, er det første kort over de nordiske lande, der angiver stednavne og detaljer. Det blev skabt af den svenske gejstlige Olaus Magnus og udkom i 1539. Der findes kun to tidligere kort af nordiske lande; Jacob Ziegler (Strasbourg, 1532) og Claudius Clavus (1400-tallet).
Kortet er centreret ved Skandinavien, som bliver vist med den største tekst på kortet, og er placeret i midten af Sverige. Kortet dækker de nordiske land "Svecia" (Svealand), "Gothia" (Götaland), "Norvegia" (Norge), Dania (Danmark), Islandia (Island), Finlandia (Finland), Lituania (Lithuaen) og Livonia (Estland og Letland). Langs kortets kant er længde- og breddegrader fra 55° til Polarcirklen.[2]
Det er 1,25 m højt og 1,70 m bredt, og det består af ni træsnit på hver 55x44 cm, der går fra vest mod øst og fra nord til syd, og hver er markeret med et bogstav fra A til I.[3]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search